«Союз українок» — найбільша жіноча організація в Галичині (і на українських землях взагалі), перейменована (1917) з «Жіночої громади», з осідком у Львові. Діяла до 1938 року. У 1991 році була утворена ВГО «Союз Українок» із місцем знаходження в Києві.
21 лютого 1917 року з ініціативи «Кружка ім. Ганни Барвінок» відбувся з'їзд львівських жінок на якому було створено «Союз українок» з осідком у Львові. Організаційний ядром «Союзу українок» стали 14 філій та 11 гуртків «Жіноча громада». На початку серпня 1919 року з ініціативи Бланки Баран, Іванни Одриної та Марії Струтинської жінки Наддніпрянщини та Галичини зустрілися у Кам'янці-Подільському і проголосили заснування «Союзу українок», що охопив жінок усіх частин України.[3].
У 1921 році у Львові відбувся установчий з'їзд, на якому було 312 делегаток від різних жіночих організацій Галичини, Волині, Буковини, та із закордону. На з'їзді було прийнято статут «Союзу українок».
Метою «Союзу українок» була активізація жінок, піднесення їхнього освітнього й економічного рівня (зокрема, фахового досвіду у ділянці хатнього господарства), суспільної гігієни, суспільної праці, участь у світовому жіночому русі тощо. «Союз українок» своєю працею виховав новий тип української громадянки, а тим самим зміцнив і поглибив українську свідомість й український стан посідання.
9 травня 1933 року «Союз українок» ухвалив резолюцією, в якій засудив Голодомор.
З 23 червня по 27 червня 1934 року в Станиславові (нині Івано-Франківськ) «Союзу українок» організував «Конгрес українського жіноцтва». На конгресі були присутніми понад десять тисяч жінок, і не тільки з Західної України, але й з різних країн Європи, за винятком СРСР, а також з Канади та США, та представниця Міжнародної жіночої ліги за мир та свободу Мері Шіпшенкс. 1938 року польська влада заборонила на кілька місяців «Союз українок»; його працю продовжувала «Дружина княгині Ольги», що мала безпосередні політичні завдання.
Восени 1939 року «Союз українок» було ліквідовано радянською владою.
Діяльність «Союзу Українок» відновили у 1989 році у Львові, а в 1991 році була утворена Всеукраїнська жіноча громадсько-просвітницька організація «Союз Українок» із місцем знаходження у Києві.[4]. У статуті зазначено, що вона є «… спадкоємницею демократичних традицій СУ, що діяв в Україні з 1917 року, був ліквідований внаслідок більшовицької окупації у 1939 році і відновив свою діяльність у 1991 році».[4]
Серед тих, хто відроджував організацію, були Катерина Стеценко, Олена Суслова, Галина Дацюк, Надія Самуляк, Надія Харчук, Ольга Горинь та Олена Замостян. Коли організацію очолила Лілія Григорович, вона втратила феміністичний характер і багато її учасниць та засновниць покинули організацію[5].
У січні 2014 року Союз українок увійшов до Комітету жіночого спротиву.
У 2017 році на державному рівні в Україні відзначався ювілей — 100 років з часу заснування «Союзу українок» 1917.[6]
Через воєнні події праця Союзу українок розгорнулася у 1920; 1921 заходами «Союзу українок» відбувся загальний жіночий з'їзд (по закритті його польською владою він відбувався далі таємно). «Союз українок» мав триступневу будову: централя у Львові, філії (1937—1967) по містах і містечках, кружки (828) по селах; кількість членів близько 45 000. 25 % українських сіл у Галичині мали кружки «Союзу українок», а належало до нього близько 5 % українського жіноцтва (для порівняння відсотки товариства «Просвіта» 85 — 15). Територію діяльності «Союзу українок» польська влада обмежила Галичиною. Статут «Союзу українок», прийнятий 1917, був змінений 1933.
У Союзі діяло п'ять секторів:
Для керування роботою на провінції при Головному Виділі «Союзу українок» діяв ряд фахових референтур, серед інших госп.-кооп. (нею керувала Іванна Блажкевич, пізніше І. Гладка), народного мистецтва (Ірина Ґурґула), народного здоров'я (Софія Парфанович, С. Коренець), господарського вишколу (Лукія Бобеляк, Харитя Кононенко), вишколу доросту (Ольга Ціпановська), орг. (Олена Кисілевська), харитативна й ін. З 1928 працею «Союзу українок» керувала Мілена Рудницька, яка й була головним ідеологом українського жіночого руху й реалізатором його настанов.
Серед видатних діячок Союзу українок були: Марія Біляк, Костянтина Малицька, Ярослава Островська, Оксана Джиджора-Дзьоба, Ірина Павликовська, Іванна Кокорудз, Марія Білозор, Лукія Бобеляк, Неоніла Селезінка та ін.; поміж голів філій були: Амалія Рублева, Софія Олесницька-Ґуґлевич (Станиславів), Марія Весоловська (Стрий, мати Богдана Весоловського), Стефанія Чорпіта (Калуш), Марія Мартиник (Старий Самбір), О. Малко (Мости В.), С. Гринів (Бучач), Марія Хоптяк (Рогатин) та інші.
У першій половині 1920-х pp. праця «Союзу українок» була спрямована на відновлення діяльності по воєнній руїні й на організаційні заходи, згодом на приєднання жінок-селянок до «Союзу українок» та поглиблення змісту праці. Для здійснення цих завдань і вишколу кадрів, централя «Союзу українок» організувала ряд курсів: 1927 п'ятимісячні у Львові (під керівництвом О. Ріпель), 1929 у Коршеві (у співпраці з товариством «Сільський Господар»), 1932 — орг.-осв. у Львові та ін. 1937 окрім того був курс громадського вишколу. У програму курсів входило ознайомлення з засадами «Союзу українок» та з ідеєю кооперації, ведення дитячих садків, вивчення хатнього і городнього господарства, основ гігієни. Випускниці (їх було понад 200) курсів працювали здебільшого по філіях «Союзу українок», що значно вплинуло на громадське та господарське піднесення жінки-селянки; вони організували (часто з ін. організаціями) фахові курси по містечках і селах (1937—177; у тому числі 81 куховарський, 13 — хатнього господарства, 53 — трикотажно-в'язальні, 21 крою та шиття, 7 вишивання); цим постійним інструкторкам часто допомагали секції студенток (при Головному Виділі та по філіях).
Серед поодиноких ділянок праці було поширення (в тісній співпраці з Повітовими Союзами Кооператив) кооперативної свідомості серед сільського жіноцтва, вишкіл сільських господинь (з 1935 його вело також товариство «Сільський Господар»), освітня робота (Союз Українок влаштовував літературні вечори, доповіді, виставки, відзначав різні річниці) тощо. За допомогою інструкторок ця акція поширювалася на села. 1936 при 36 філіях і 203 кружках існували бібліотеки; тоді ж діяло при кружках 145 гуртків доросту для дівчат 14 — 18 pp., до програми праці яких входили предмети українознавства, основні відомості про кооперацію, народне мистецтво, хатнє господарство тощо. Філії і кружки «Союзу українок» піклувалися літніми дитячими садками, що їх влаштовувала «Рідна Школа», виконуючи підготовну і допоміжну роботу. Для плекання народного мистецтва вже 1923 з ініціативи Головної Управи «Союзу українок» постала кооператива «Українське народнє мистецтво», а потім було створено окрему референтуру. У ділянці піднесення гігієни (у співпраці з «Українським гігієнічним товариством») влаштовувано доповіді по селах; ведено також куховарські курси, конкурси чистоти хати тощо.
Видавнича діяльність «Союзу українок» була незначна. Першим офіційним органом організації був «Жіночий вістник»[7]. Крім інструкцій, календарів, рефератів Головної Управи та кількох брошур, «Союз українок» видавав часопис: двотижневик «Жінка» (з 1935; редактор М. Рудницька) та популярний часопис для селянок «Українка» (з 1937; редактор М. Струтинська). Членство «Союзу українок» широко користувалося також часописами «Жіноча доля» й ін., що їх видавала О. Кисілевська.
До зростання Союзу українок спричинився скликаний ним 1934 у Станиславові Український Жіночий Конгрес (у 50-ліття заснування першого жіночого товариства), в якому взяли участь представниці всього українського організованого жіноцтва. Влаштований у його програмі «День Селянки» — виступ жінок-селянок в їх колоритному вбранні був потужною маніфестацією; подібний день згодом влаштувала більшість філій (у 1937 — 10). На конгресі виникла думка створити «Світовий союз українок», який став би централею всіх українських жіночих організацій, що й здійснено на з'їзді у Львові 1937, але через воєнні події розгорнути працю не вдалося.
Зовнішні взаємини
Взаємини «Союзу українок» з іншими жіночими організаціями і громадськими централями були назагал добрі. Активізація жінок сприяла праці кожної організації. Натомість світогляд керівництва «Союзу українок», оснований на почуттях патріотизму й на суто демократичних позиціях та змаганні до більших прав жінки в громаді, не знайшов зрозуміння деяких католицьких кіл і також зокрема ОУН, членство якого входило щораз у більшій кількості до управ філій і кружків.
Керівництво «Союзу українок» встановило зв'язки з міжнародними жіночими організаціями. 1923 Союз українок став членом «Міжнародного жіночого союзу» і брав участь у його конгресах у Римі (1923), Парижі (1926), Берліні (1929), Марселі (1933); Союз українок мав свою секцію (її очолювала Б. Баран) у «Лізі миру і свободи» (її представниця була на Українському Жіночому Конгресі у Станиславові); кооперативна секція «Союзу українок» стала членом «Жіночої кооперативної ґільдії» і брала участь в її конгресах у Відні (1931),Лондоні (1933) й Парижі (1937).
Взаємини з міжнародними організаціями допомагали у заходах проти терору окупантів на українських землях. У 1924 вдалося М. Рудницькій піднести в закордонній пресі справу вбивства польською поліцією Ольги Басараб; у 1930 — поставити перед Радою «Ліґи націй» і міжнародними жіночими організаціями справу пацифікації в Галичині (представниця «Ліґи миру і свободи» п-ні Шіпшенкє відвідала Галичину); 1933 — справу штучно організованого голоду на Центральних і Східних Землях тощо.
{{cite web}}
この記事には複数の問題があります。改善やノートページでの議論にご協力ください。 出典がまったく示されていないか不十分です。内容に関する文献や情報源が必要です。(2022年12月) ほとんどまたは完全に一つの出典に頼っています。(2022年12月)出典検索?: 今泉嘉一郎 – ニュース · 書籍 · スカラー · CiNii · J-STAGE · NDL · dlib.jp…
{{{year}}} {{{competition}}} تفاصيل البطولة بطولة العالم لكرة الطائرة للسيدات 1974 بطولة العالم لكرة الطائرة للسيدات 1982 تعديل مصدري - تعديل أقيمت بطولة العالم لكرة الطائرة للسيدات 1978 في نسختها الثامنة في لينينغراد في الاتحاد السوفييتي في الفترة من 25 أغسطس وإلى 7 سبتمبر 1978.[1]&…
Jardim de sombra Jardins de sombra são jardins cultivados em áreas com pouca ou sem luz solar direta. Podem ocorrer embaixo de árvores, bem como próximos a fachadas pouco iluminadas de construções. Esse estilo de jardim apresenta alguns desafios, em parte porque apenas algumas plantas são capazes de se desenvolver em condições de sombreamento, havendo competição entre elas por luz.[1] Muito poucas plantas comestíveis crescem bem à sombra, esse tipo de jardim serve normalmente como o…
Part of the process of joining the European Union Map of the states which have participated in the European Union's Stabilisation and Association Process, with the date of entry into force of its Stabilization and Association Agreement (and the date of lapse of the agreement for Croatia when it became an EU member state). EU member states SAA in force In talks with countries that have expressed a wish to join the European Union, the EU typically concludes Association Agreem…
هذه المقالة يتيمة إذ تصل إليها مقالات أخرى قليلة جدًا. فضلًا، ساعد بإضافة وصلة إليها في مقالات متعلقة بها. (فبراير 2016) يفتقر محتوى هذه المقالة إلى الاستشهاد بمصادر. فضلاً، ساهم في تطوير هذه المقالة من خلال إضافة مصادر موثوق بها. أي معلومات غير موثقة يمكن التشكيك بها وإزالتها. (…
De Tunnel onder station Nijmegen De Tunnelweg is een straat in de Nederlandse stad Nijmegen die vernoemd is naar de naamloze tunnel die onder station Nijmegen doorloopt. Deze tunnel wordt Stationstunnel genoemd, niet te verwarren met de passagierstunnel die binnen in het station onder de perrons doorloopt. De tunnel verbindt het stadscentrum met Oud-West en de Tunnelweg maakt deel uit van doorgaande verbinding tussen het Keizer Karelplein en Nijmegen-West, Beuningen en Weurt en is een van de dru…
pusat kota Leeds dari The Headrow ke selatan Pusat kota Leeds adalah distrik pusat bisnis dari kota Leeds, West Yorkshire, Inggris. Wilayah ini termasuk ke dalam Leeds Central konstituensi parlemen, direpresentasikan oleh Hilary Benn pada parlemen sejak pemilihan tahun 1999. Istilah Central Leeds sering digunakan untuk menjelaskan pusat kota Leeds, meskipun sebenarnya istilah tersebut lebih mengarah kepada wilayah yang lebih luas yang dikelilingi Jalur Lingkar Dalam, mencakup wilayah-wilayah sep…
Species of plant Psychotria punctata Psychotria punctata at the Jardin des Plantes, Paris Scientific classification Kingdom: Plantae Clade: Tracheophytes Clade: Angiosperms Clade: Eudicots Clade: Asterids Order: Gentianales Family: Rubiaceae Genus: Psychotria Species: P. punctata Binomial name Psychotria punctataVatke Synonyms Apomuria punctata (Vatke) Bremek Uragoga punctata (Vatke) Kuntze Psychotria bacteriophila Valeton Psychotria pachyclada K.Schum. & K.Krause Psychotria punctata, t…
Cet article traite de la Croix-Rouge française. Pour les autres Croix-Rouge, voir l'article Liste des associations des Croix-Rouges et des Croissants-Rouges Pour les articles homonymes, voir CRF. Croix-Rouge françaiseHistoireFondation 25 mai 1864CadreSigles CRF, CRfZone d'activité International (en)Type Organisation d'assistance, association caritative, société nationale du Mouvement international de la Croix-Rouge et du Croissant-RougeForme juridique Association reconnue d'utilité publiqu…
كوموكس الإحداثيات 49°40′24″N 124°54′08″W / 49.673333333333°N 124.90222222222°W / 49.673333333333; -124.90222222222 [1] تقسيم إداري البلد كندا[2][3] التقسيم الأعلى كوموكس-ستراثكونا سي، كولومبيا البريطانية خصائص جغرافية المساحة 16.74 كيلومتر مربع ارتفاع 84 متر معلو
座標: 北緯35度39分6.1秒 東経139度46分35秒 / 北緯35.651694度 東経139.77639度 / 35.651694; 139.77639 この項目では、かつて存在したコンベンション・センターについて説明しています。現在のコンベンション・センターについては「東京国際展示場」をご覧ください。 東京国際見本市会場 情報用途 展示施設建築主 東京都管理運営 株式会社東京国際貿易センター社団…
Series of radio programs The World's Great NovelsPortion of 1945 NBC advertisement promoting the NBC University of the AirGenreDramatic anthology, adaptations of great novels, with programs for college creditRunning time1 hourLanguage(s)EnglishSyndicatesNBC RadioWritten byAlbert Harris (music), Ernest Kinoy, George Lefferts, Claris A. Ross, Richard E. DavisDirected byAndrew C. LoveOriginal release30 July 1948 (1948-07-30) –14 February 1951 (1951-02-14)PodcastA 1949 adaptation of…
This article is about Basilica in France. For other uses, see Church of St. Thérèse of Lisieux (disambiguation). Basilica of Sainte-Thérèse of Lisieux Basilique Sainte-Thérèse de Lisieux (in French)Basilica of Sainte-Thérèse in LisieuxReligionAffiliationRoman CatholicEcclesiastical or organizational statusMinor basilicaYear consecrated1951LocationLocationLisieux, FranceGeographic coordinates49°8′22.56″N 0°14′11.04″E / 49.1396000°N 0.2364000°E / 49.1396…
هذه المقالة يتيمة إذ تصل إليها مقالات أخرى قليلة جدًا. فضلًا، ساعد بإضافة وصلة إليها في مقالات متعلقة بها. (أبريل 2019) راندولف روز معلومات شخصية الميلاد سنة 1901[1] ويلينغتون تاريخ الوفاة سنة 1989 (87–88 سنة)[1] مواطنة نيوزيلندا الحياة العملية المهنة فلاح تع…
Multi-use stadium in Ponce, Puerto Rico Estadio Francisco Montaner Francisco Montaner StadiumParque Paquito MontanerMain entrance to the Francisco Montaner StadiumLocationPonce, Puerto RicoOwnerMunicipality of PonceOperatorMunicipality of PonceCapacity16,000[1][2][3]SurfaceModular artificial turfConstructionBroke ground1947Opened15 October 1949TenantsFC Leones (PRSL) (1949-2014)Leones de Ponce (LBPPR) (current)River Plate Ponce (former)Leones de Ponce (basketball)) (1950-…
ايندريك زيلينسكي معلومات شخصية الميلاد 13 نوفمبر 1974 (49 سنة)[1] بارنو الطول 1.84 م (6 قدم 1⁄2 بوصة) مركز اللعب مهاجم الجنسية إستونيا مسيرة الشباب سنوات فريق 1985– Pärnu JK [الإنجليزية] المسيرة الاحترافية1 سنوات فريق م. (هـ.) 1991 Sindi Kalju ? (?) 1992 Pärnu KEK [لغ…
يفتقر محتوى هذه المقالة إلى الاستشهاد بمصادر. فضلاً، ساهم في تطوير هذه المقالة من خلال إضافة مصادر موثوق بها. أي معلومات غير موثقة يمكن التشكيك بها وإزالتها. (ديسمبر 2020) هذه مقالة غير مراجعة. ينبغي أن يزال هذا القالب بعد أن يراجعها محرر مغاير للذي أنشأها؛ إذا لزم الأمر فيجب أن …
Ethnic group of Kangean Archipelago, Indonesia This article includes a list of general references, but it lacks sufficient corresponding inline citations. Please help to improve this article by introducing more precise citations. (February 2023) (Learn how and when to remove this template message) KangeanTo KangayanReng KangeanThe native Kangeanese men contact with colonial Dutch in 1890s during the Siboga Expedition at the Gua Koneng Cave located in Arjasa regency of KangeanTotal population128,…
This biography of a living person needs additional citations for verification. Please help by adding reliable sources. Contentious material about living persons that is unsourced or poorly sourced must be removed immediately from the article and its talk page, especially if potentially libelous.Find sources: Florin Popențiu Vlădicescu – news · newspapers · books · scholar · JSTOR (October 2012) (Learn how and when to remove this template message) 'Flori…
Former Arabian state from 1856 to 1970 Sultanate of Muscat and Omanسلطنة مسقط وعمان (Arabic)1856–1970 Flag National emblem Anthem: None (until 23 July 1970)From 23 July 1970:نشيد السلام السلطانيas-Salām as-SultānīSalute to the SultanThe Sultanate of Muscat and Oman in 1867StatusDe jure sovereign state(1856–1970)De facto British protectorate(1872–1920)[1]CapitalMuscatOfficial languagesArabicCommon languagesOmani Arabic, Persian,…
Lokasi Pengunjung: 18.117.74.1