Увага: Не вказане значення "common_name" Увага: Не вказане значення "continent"
Скі́фія, або Ски́тія[1] (дав.-гр. Σκυθία, лат. Scythia) — назва декількох етнополітичних об'єднань, очолюваних безпосередньо кочовиками скіфами-сколотами в різні часи на різних територіях від Нижнього Подунав'я до Закавказзя, згодом розповсюджена на території та етноси, які не мали жодного відношення власне до скіфів-сколотів (як приклад — Скіфія Азійська, про яку повідомляють джерела часів еллінізму та імперії тощо).
Отже, наразі відомі такі державні утворення, очолювані скіфами:
Також окремо можна відзначити:
У першій чверті VI століття до н. е., після закінчення Закавказьких походів, скіфи мігрували до Пн. Причорномор'я, підкоривши чи знищивши тубільні кочові та осілі групи, чому є підтвердження як у повідомлені Геродота (Історія, IV, 1-4), так і в пам'ятках археології[2].
Ймовірно, що до Пн. Причорномор'я було перенесено політичний центр Скіфії, але влада її династів ще тривалий час поширювалася і на деякі з синдо-меотських племен (Ксенофонт, «Спогади про Сократа», ІІ, 1, 10; Геродот, Історія, IV, 28)[3]. Лише у першій половині IV ст. синдо-меотські племена поступово (безумовно не без узгоджень з династами скіфів) підпорядковувались Спартокідам, про що свідчать дані епіграфіки (CIRB 6, CIRB 6а, CIRB 9, CIRB 972, CIRB 1015, CIRB 25 тощо)[4].
У Пн. Причорномор'ї скіфи утворили об'єднання, яке, за найбільш аргументованою думкою, мало тричленний адміністративний поділ, який був притаманний державним об'єднанням кочовиків (орда) і пізнішого часу.
До складу кожної з трьох частин орди, в свою чергу «…входили провінції (грец. αρχή) — спочатку, мабуть, племінні об'єднання, які, в свою чергу, складалися з окремих округів (грец. νομός)… Швидше за все вони існували у тих племінних угруповань, які, формально чи фактично, увійшли до складу Скіфського царства, але зберігали значну внутрішню автономію і частково свою колишню соціальну організацію. Племена, принаймні у кочівників, складалися з родових підрозділів, ймовірно мали багатоступеневу структуру. Останні, в свою чергу, складалися з сімейно-родинних груп також, ймовірно, різних таксономічних рівнів.»[6] Ймовірно, що такий, чи, принаймні, близький до запропонованого, був соціальний устрій скіфської орди.
Існує думка, що єдиного скіфського об'єднання не існувало, що територія Скіфії була поділена на декілька ворогуючих між собою племен чи груп племен. Спочатку головним аргументом прихильників цієї тези були вирване з контексту повідомлення Страбона «більшістю варварів у цій частині світу керував Атей»[7] та відповідне повідомлення Фукідіда: « …немає народу, який сам на одинці міг би встояти проти скіфів, коли б вони були єдині…» (Історія, ІІ, 97), на тенденційність якого не раз зверталася увага.[8][9]Показовим є таке:
Наразі теза про неспроможність скіфів утворити єдине об'єднання і незалежність полісів від скіфських династів здебільшого постулюється дослідниками елліністичних центрів і є звичайним небажанням сприймати історичні реалії того часу.[11][12] Фактично не існує жодних підтверджень щодо будь-яких кризових явищ чи одночасного існування декількох незалежних «царств» у Європейській Скіфії до 270—260 рр. до н. е[13]. Саме цим часом датована економічна та політична криза у Пн. Причорномор'ї, яка на пряму пов'язана з савромато-скіфською війною, що поклала край існуванню Причорноморської Скіфії.[14]
Наведена вище ремарка Фукідіда стає більш зрозумілою, якщо провести аналіз династичних конфліктів чи суперечок у правлячому домі скіфів. Отже:
Тобто за близько 100 років історії ми маємо повідомлення щодо трьох суперечностей серед пануючого скіфського роду.
Про криваві суперечки між скіфами (навіть родичами) стисло, але красномовно пише й Геродот.[15]
Наразі дуже поширена теза, що найбільшого свого розквіту Європейська Скіфія досягла за династа Атея, яка базується на зовнішньополітичній активності саме цього династа (взаємини з Гераклеєю Понтійською,[16] Візантієм,[17] участь у розподілі територій занепавшого Одриського царства[18]) та на археологічних пам'ятках[19] (переважна кількість «царських» курганів та велике Кам'янське городище датовані саме IV ст. до н. е). Але саме ці археологічні дані можуть бути підставою і для інших висновків — майнова диференсація скіфського суспільства набирала загрозливих форм, велика кількість зубожілих кочовиків була вимушена осідати на землю. Якщо у VII—V ст.ст. до н. е. скіфи були «народом-військом», то тепер основу Скіфії — її степи-пасовища не було кому захищати (доцільно згадати назву нижчого соціального щабля вільних скіфів у Лукіана — грец. "οι όκτάποδες" — «восьминогі» — володарі підводи та двох волів[20]).
Цілком ймовірно, що з часу Закавказьких походів у скіфів панувала одна династія, але, наразі не вистачає джерел для остаточного вирішення цього питання. Власне Геродот перераховує п'ять поколінь династів щодо подій між започаткуванням Північно-Чорноморської Скіфії та навалою Дарія (Історія, IV, 76): Іданфірс, Савлій, Гнур, Лік і Спаргапейт. Окрім того він досить детально описав перебіг подій у скіфському «царському» домі у другій третині V ст. до н. е. (Історія, IV, 78-80). З пізніх джерел (Страбон, Діодор) відомі імена скіфських династів IV ст. до н. е.[21]
Скіфія за Геродотом була в вигляді чотирикутника з однаковою шириною і довжиною. З заходу кордон Скіфії йшов по ріці Істр (Дунай), а зі сходу по ріці Танаїс (Нижній Дон та Сіверський Донець). Борисфен (Ольвії) був розташований посередині скіфської землі. На схід від Дніпра мешкали каліпіди (скіфо-еліни), вище них алазони (східне Поділля), вище алазонів скіфи-орачі (західне Поділля), на схід від Дніпра, на півдні в Гілеї мешкали скіфи-землероби, біля Богу жили бористеніти, як їх еліни називали, вони самі себе називали ольвіополітами. Скіфи-землероби жили до p. Пантікапи, а за нею жили скіфи-кочовики до ріки Геррос. Від Герроса йшла земля царських скіфів — Геродот вказує на три скіфських царства, з яких царство царських скіфів було найбільшим. Скіфських царів ховали в землі Геррос. Савромати розмовляли скіфською, але їх Геродот до скіфів не відносить. Скіфи поклонялись богові війни. При витоку Дністра проходить кордон між неврами та скіфами, при витоку Дністра жили еліни, яких називали — тирити. Річка Бог (Південний Буг) має витік в землі скіфів. Гірке джерело, якого витікає річка, що вливається в Бог через п'ять днів подорожі і за чотири дні подорожі до моря, називається по-скіфськи Екзампай — святий шлях. При цьому джерелі знаходиться кордон між скифами-землеробами та алазонами. Від Дунаю до міста Каркінітіс — стара скіфська земля.
Між 515—512 рр. до н. е.(щодо датування походу є два свідчення, перше — Tabula Capitolina вказує на 512 р.до н. е., пізньовавилонські пророцтва називають 515 р. до н. е. роком вторгнення персів до Європи) Дарій Гістасп, перський цар, зібравши неймовірне на той час військо (за різними підрахунками 60-100 тис.) розпочав грандіозну військову кампанію по замиренню чи підкоренню кочовиків північного кордону Персії. Підкорення кочовиків Дарій вирішив провести з заходу на схід — спочатку підкоривши найзахідніше кочове об'єднання — і, пересуваючись далі на схід, підкорювати інші народи до кордону Персії. Уся кампанія була ретельно спланованою акцією, з залученням інформаторів-еллінів, попереднім проведенням сатрапом Аріарамном морської розвідувальної експедиції, під час якої персами було захоплено брата царя скіфів Іданфірса Марсагета, увязненого за наказом скіфського царя.[23] Саме захоплення опального брата царя свідчать про можливе протистояння у скіфському правлячому домі, й показують рівень проінформованності персів щодо ситуації у Скіфії. Додатково має місце припущення, що внаслідок названої кризи у скіфо-сколотському правлячому домі Дарієм І було сплановано акцію, подібну до описаного у Бехістунському написі походу на саків-тіґрахауда, а саме:
Скіфи, очолювані династом Іданфірсом, розуміючи неможливість своєї перемоги у відкритому двобої, перейшли до «…стратегічного відступу для зміни співвідношення сил на свою користь.»[25]
Наразі можна припустити, що військо Дарія дійшло до земель царських скіфів, де почало розбудовувати укріплення. Не дочекавшись відкритої битви, Дарій повів військо до Лісостепу, ймовірно бажаючи захопити зимівники царських скіфів. Знайшовши один з покинутих зимівників військо персів повернулося до степу. Розуміючи неможливість подальшого походу на схід без «замирення» скіфів, знаходячись під постійною загрозою повної деморалізації та знищення його армії кочовиками, Дарій був вимушений залишити частину війська в Скіфії (можливо на недобудованих укріпленнях у Приазов'ї), а з основною частиною повернутися до дунайської переправи. Цей невдалий похід Дарія — наймасштабніша з відомих на сьогодення військових акцій персів.
Наразі немає жодних свідчень щодо скіфо-боспорських відносин до IV ст. до н. е., але неможливо ігнорувати таке:
Враховуючи наведене можливо припустити наступне. Під тиском скіфської орди поліси сх. Криму об'єднуються у симмархію під приводом Археонактидів.[29] У 438 р.до н. е. влада на Боспорі переходить до Спартока, ймовірно представника династії одрисів, а значить і родича скіфського династа Октамасада, можливо Спарток отримав владу за прямої чи опосередкованої допомоги скіфів. З початком ери Спартокідів скіфо-боспорські відносини стають союзними. Скіфи активно допомагають Боспору у його війнах з Гераклеєю Понтійською за Феодосію у першій пол. IV ст. до н. е., поступово передають Боспору владу над різними племенами меотів, які ще донедавна були «… їм підвладні…» (Ксенофонт, «Спогади про Сократа», ІІ, 1, 1; Геродот, Історія, IV, 28)[30], роблять Боспор своїм головним торговельним партнером. Існує лише одна письмова згадка про скіфо-боспорський конфлікт (Демосфен, XXXIV. «Проти Форміона о позиці»), який відбувся до/близько 328 р. до н. е. який, до речі, не відображенио археологічно, що може свідчити про його швидкоплинність та певну умовність.[31] Причиною цього конфлікту могла бути навала Зопіріона у 331 р. до н. е. (Юстин, XII, 2, 16; XXXVII, 3, 1), й ймовірні наміри скіфів вдертися до незахищеної Македонії (Арріан, Олекс., IV, 15) тощо. Надалі, навіть після сарматської навали на терена Скіфії, відносини між скіфами та Боспором залишалися традиційно дружніми до смерті останнього Спартокіда Перісада V.
Після смерті у 358 р.до н. е. царя Котіса одрисське царство було фактично розподілене між його сусідами. В процесі цього розподілу на початковому етапі були укладені певні домовленості між Філіпом Македонським та скіфським царем Атеєм, які, врешті решт, закінчилися війною 339 р. до н. е., у якій скіфи «були переможені хитрістю Пилипа …»(ЮСТИН. Епітома твору Помпея Трога «Історія Пилипа», IX, 2-3)[32]
Наступним етапом скіфо-македонських відносин був похід Зопіріона та терена Скіфії у 331 р. до н. е., який закінчився тотальною поразкою та повним знищенням скіфами 30-и тисячного війська македонян чи під час, чи після невдалої облоги Ольвіополісу (Just. XXXVII. 3, 2).[33]
Слід зауважити, що наявність у скіфському суспільстві інституту кровної помсти робить дуже ймовірним припущення щодо поховання у кургані Огуз саме того династа скіфів, який знищив військо Зопіріона,[34] можливо навіть припущення, що саме ця перемога призвела до ненайчастішого успадкування не сином, а братом до/близько 323 р. до н. е., та існування ще одного близького за часом та розмірами поховання — кургану Чортомлик. Безумовно, знищення непереможної македонської армії мало сприйматися тогочасними скіфами не тільки як визначна перемога, за своїм значенням не менша, ніж перемога над Дарієм, а ще як виконання св'ященного акту помсти нащадків Атея за смерть батька, й, відповідно, вимагало особливого вшанування царів-переможців.
Черговий етап скіфо-македонських взаємин, відображений у Арріана (IV.1; IV.15), є найбільш суперечливим. Отже, Арріан робить декілька повідомлень щодо посольств європейських скіфів у 328 р. до н. е. до Олександра спочатку у Середню Азію, згодом до Вавилону у 323 р. до н. е. Наразі превалює думка, що Арріан плутав європейських скіфів з різними кочовиками Азії, і ця плутанина виникала з хибних уявлень тогочасної географії (плутанина щодо двох річок — Танаїсу, що розмежовує Європу та Азію, та Танаїсу у Середній Азії).[35] Але Арріан окремо звертає увагу на те, що є дві ріки Танаїс: «ІІІ. 30. (7) …Витоки цього Танаїса, який місцеві варвари називають ще, за словами Арістобула, Орксантом, знаходяться теж на горі Кавказ; впадає і ця річка в гирканське море. (8) Повинен бути ще інший Танаїс, про який історик Геродот пише, що це восьма річка у скіфів: вона випливає з великого озера, а впадає в озеро ще більше; називається воно Меотійським. Деякі кажуть, що цей Танаїс є кордоном між Європою та Азією; (9) на їхню думку, Меотійське озеро виходить із глибини Евксінского моря, і в це озеро і впадає Танаїс, що розділяє Азію та Європу …». Курцій Руф, описуючи ці події пише прямо:«… приїхав до нього Берда, посланий ним свого часу до скіфів, які живуть за Боспором. Він прибув з послами цього народу …».[36]
Поразка Зопіріона й знищення 30-тисячної армії скіфами залишило Македонію беззахистною. Й припущення, що Олександр повністю проігнорував цей факт, — щонайменше дивні. Активна ж дипломатична діяльність у цьому напрямку цілком логічна. В разі скіфської навали на Македонію, всі здобутки Олександра у Середній Азії було б втрачено (щодо припущення такої можливості — наказ від Олександра Пенді/Берді щоби скіфи «…не переходили межу своєї країни — річку Танаїс.»[37] наймовірніше стосується не Танаїсу, а саме Дунаю). Отже, для повної впевненості у небажанні скіфів вести війну з Македонією було відправлено посланця й, можливо, спровоковано антискіфський демарш Перісада І у проміжку 330—328 рр. до н. е.(Демосфен, XXXIV. «Проти Форміона о позиці»)[38]
Цьому не протирічать й висновки археологів.
Останньою відомою подією у скіфо-македонських відносинах була спроба скіфів повернути під контроль поліси Добруджи у 313 р. до н. е., яка закінчилася поразкою від Лісімаха під Калатісом після зради фракійців (Діодор, Бібліотека (ΒΙΒΛΙΟΘΗΚΗ), XIX). З того часу відомостей про будь-які відносини Скіфії та Македонії немає.
Близько сер. IV ст.до н. е. на р. Дон та у Н. Поволжі з'являються нові групи савроматів[40] — мігрантів зі сходу,[41] що вплинуло і на політичну ситуацію у регіоні.
Можливо, спочатку активність нових кочовиків була спрямована до Закавказзя, але отримавши відсіч від намісника частини Мідії Атропата між 328—324 р.р. до н. е.[44], нові кочовики були вимушені змінити напрямок експансії.
Перша сутичка новоприбулих кочовиків з скіфами відбулася під час династичної війни на Боспорі у 310—309 рр. до н. е., і закінчилася повною поразкою від скіфо-боспорського війська на р. Фат,[45] про що повідомляє Діодор (ΒΙΒΛΙΟΘΗΚΗΣ ΙΣΤΟΡΙΚΗΣ, XX, 22-24). Ім'я царя, що виступив спільником Евмела — Аріфарн (грец. Ἀριφάρνης) — не характерне для кочовиків цього регіону, але є досить поширеним у кочовиків Арало-Каспію.[46]
Перша поразка, ймовірно, на деякий час призупинила активність новоприбулих савроматських об'єднань, але вже близько 80 р. ІІІ ст. до н. е. савромати фіксуються біля Херсонесу Таврійського, що свідчить про початок їх експансії вже вглиб території скіфів.[47][48] Протягом 270—260 рр. до н. е. савромати не тільки продовжували свої балци на терена Скіфії, а, врешті-решт, поклали край домінуванню цього об'єднання. Додатковим свідченням занепаду Скіфії та панування савроматів у Пн. Причорномор'ї є інша епіграфічна пам'ятка — відомий Ольвійський декрет Протогену (IosPE I² 32)[49], у якому кочовиків які загрожували Ольвіополісу названо сайї (грец. Σαΐωι), їх царя — Сайтафарн (грец. Σαϊταφάρνος), а описані події відбувалися у проміжку між 260—252 рр. до н. е.[50]
Можливо припустити, що під впливом політичних (походи Олександра Македонського) та кліматичних (аридизація степів Арало-Каспію) змін савромати цього регіону були вимушені мігрувати на захід, де вступивши у конфлікт за пасовища зі Скіфським об'єднанням, приблизно до 260 р. до н. е. майже повністю захопили Пн. Причорноморські степи. Скіфія ще деякий час існувала як невелике державне утворення у Тавриці та Нижньому Подніпров'ї, певна частина скіфів мігрувала за Дунай, на територію Добруджі, де також утворили інше невелике державне об'єднання. Ці два об'єднання називалася Малими Скіфіями.
Третій уламок Скіфії ще півтора століття залишався у пониззі Дністра, т. зв. Тираспольська група (сер. III — кін. II ст. до н. е.), яка була змішаною ірано-гетською культурою, де політичною елітою були сармати.[51]
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Скіфія
Етнологія Історія Україна
Community secondary school in Cardiff, WalesFitzalan High SchoolYsgol Uwchradd FitzalanAddressLawrenny Avenue, LeckwithCardiff, CF11 8XBWalesCoordinates51°28′37″N 3°12′47″W / 51.477°N 3.213°W / 51.477; -3.213InformationTypeCommunity secondary schoolMottoLearning together to be the best we can be.Established1953 (1953)Local authorityCity of Cardiff CouncilDepartment for Education URN401877 TablesHeadteacherCath BradshawTeaching staff120.2 (on an FTE basis)…
Questa voce o sezione tratta di una competizione calcistica in corso. Le informazioni possono pertanto cambiare rapidamente con il progredire degli eventi. Se vuoi scrivere un articolo giornalistico sull'argomento, puoi farlo su Wikinotizie. Non aggiungere speculazioni alla voce. Voce principale: Futbol'nyj Klub Šachtar Donec'k. FK Šachtar Donec'kStagione 2023-2024Sport calcio Squadra Šachtar Allenatore Patrick van Leeuwen(Fino al 16 ottobre 2023) Marino Pušić(Dal 24 ottobre 2023) Pres…
Persetujuan Damai Prancis Nama panjang: Persetujuan Mengakhiri Perang dan Memulihkan Perdamaian di Vietnam Persetujuan Damai ParisDitandatangani27 Januari 1973 (1973-01-27)LokasiParis, PrancisPerunding Lê Đức Thọ Henry Kissinger Penanda tanganLihat di bawahPihak Vietnam Utara Republik Vietnam Selatan Amerika Serikat Vietnam Selatan Paris Peace Accords di Wikisource Penandatanganan Perjanjian Damai Paris. Persetujuan Damai Paris (27 Januari 1973) secara resmi mengakhi…
MörtsjönInsjöLand SverigeLänÖstergötlands länKommunValdemarsviks kommunLandskapÖstergötlandSockenRingarums sockenKoordinater WGS 8458°15′26″N 16°27′53″Ö / 58.25714°N 16.46472°Ö / 58.25714; 16.46472 (Mörtsjön (Ringarums socken, Östergötland)) SWEREF 99 TM6458273, 585953 Mörtsjön Topografiska kartan över Mörtsjön. MåttAreal0,133 km² [1]Höjd54,1 m ö.h. [2]Strandlinje2,07 km [2]FlödenHuvud…
British mutual insurance company This article has multiple issues. Please help improve it or discuss these issues on the talk page. (Learn how and when to remove these template messages) This article contains content that is written like an advertisement. Please help improve it by removing promotional content and inappropriate external links, and by adding encyclopedic content written from a neutral point of view. (April 2023) (Learn how and when to remove this template message) A major contribu…
Villa del BandinoLa facciata principale della villa oggiLocalizzazioneStato Italia RegioneToscana LocalitàFirenze IndirizzoVia del Paradiso, 5 Informazioni generaliCondizioniIn uso CostruzioneXII secolo Inaugurazione1100 StileCasa da signore UsoCivile Piani3 RealizzazioneProprietarioFamiglia Masini (dal 6 gennaio 1942) CommittenteFamiglia Baroncelli, Bandino di Bencivenni Baroncelli, Cavaliere Alamanno Bandini, Giovanni Bandini, Marchese Paolo Del Bufalo, Marchesa Cassandra Bandini vedova …
The Go-Go's The Go-Go's en vivo (2012).Datos generalesOrigen Los Ángeles, California, Estados UnidosEstado ActivoInformación artísticaGénero(s) New wavePop rockPower popPop punkPeríodo de actividad 1978 - 1985199019941999 - actualmenteDiscográfica(s) Stiff RecordsA&M RecordsI.R.S. RecordsBeyond RecordsWebSitio web Sitio OficialMiembros Belinda CarlisleJane WiedlinCharlotte CaffeyGina SchockKathy ValentineExmiembros Margot OlavarriaElissa BelloPaula Jean Brown[e…
第三十一届夏季奧林匹克運動會跆拳道比賽比賽場館卡里奧卡體育館3日期2016年8月17日至20日参赛选手128位選手,來自63個國家和地區← 20122020 → 2016年夏季奧林匹克運動會跆拳道比賽 男子 女子 58公斤級 49公斤級 68公斤級 57公斤級 80公斤級 67公斤級 80公斤以上級 67公斤以上級 2016年…
Trepatroncos oliváceo Trepatroncos oliváceo (Sittasomus griseicapillus) en Misiones , Argentina.Estado de conservaciónPreocupación menor (UICN 3.1)[1]TaxonomíaReino: AnimaliaFilo: ChordataClase: AvesOrden: PasseriformesFamilia: FurnariidaeSubfamilia: DendrocolaptinaeTribu: SittasominiGénero: SittasomusSwainson 1827[2]Especie: S. griseicapillus(Vieillot, 1818)[3]Distribución Distribución geográfica del trepatroncos olivaceo.Subespecies 15, véase el texto…
У Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Максим (значення). Максим Заказник у листопаді 2020Заказник у листопаді 2020Країна УкраїнаРозташування УкраїнаЧеркаська область, Черкаський районНайближче місто с. ЛіплявеПлоща 34,5 гаЗасновано 2001Оператор ТОВ «РСП»
Сандиктауський район каз. Сандықтау ауданы Герб Сандиктауського району Основні дані Область: Північноказахстанська область Утворений: 1928 року Населення (2016): 19477 осіб Площа: 6400 км² Густота населення: 3,04 осіб/км² Населені пункти та округи Адміністративний центр: се
Indoor exhibition center in New Jersey, United States Asbury Park Convention HallAddress1300 Ocean AvenueLocationAsbury Park, New JerseyPublic transitNJ Transit at Asbury Park station North Jersey Coast Line NJT Bus: 832, 837 Asbury Park Convention HallU.S. National Register of Historic PlacesNew Jersey Register of Historic Places Show map of Monmouth County, New JerseyShow map of New JerseyShow map of the United StatesLocationOcean Avenue, Asbury Park, New JerseyCoordinates40°13′…
Jayden Cole Jayden Cole en la Expo AVN de 2011.Información personalNombre de nacimiento Meghan Ashley GortonOtros nombres Ashley SummersNacimiento 9 de octubre de 1985 (38 años)[1]Huntington Beach, California, Estados UnidosNacionalidad EstadounidenseEtnia CaucásicaLengua materna Inglés estadounidense Características físicasAltura 1,78 m (5′ 10″)Peso 58 kg (128 lb)Medidas 36-24-36Ojos AzulesCabello Castaño, pelirrojoPecho natural SíInformación profesionalO…
Gaslight yang mengillustrasikan terminologi gaslighting. Lampu yang menerangi jalan membuat realita tersendiri bagi lingkungan tempat ia berada. Perdayaan mental (bahasa Inggris: gaslighting) merujuk kepada salah satu bentuk penyiksaan secara psikologi (psikologis) yang terjadi dalam hubungan interpersonal, di mana penyiksa melemahkan rasa percaya diri korban dengan membuat mereka mempertanyakan ingatan, sudut pandang, atau kewarasan mereka. Dengan menggunakan penyangkalan yang berulang-ulan…
استُكشف أورانوس حتى الآن بواسطة التلسكوبات ومركبة ناسا الفضائية فوياجر 2، التي قامت بأكبر اقتراب لها من أورانوس في 24 يناير عام 1986. اكتشفت فوياجر2 عشرة أقمار، ودرست غلاف الكوكب الجوي البارد، وفحصت نظام حلقاته، واكتشفت حلقتين جديدتين. وقد صوّرت أقمار أورانوس الخمسة الكبيرة، م…
Motor rifle division of the Soviet military 254th Motor Rifle Division (1965–1992) 27th Motor Rifle Division (1957–1965) 27th Mechanized Division (1946–1957) 254th Rifle Division (1941–1946)Active1941–1992CountrySoviet UnionBranch Red Army (1941-1946) Soviet Army (1946-1991) Russian Ground Forces (1991-1992)TypeInfantry/Motorized InfantryEngagementsWorld War II 1956 Hungarian Revolution Operation DanubeDecorations Order of Lenin Order of the Red Banner Order …
American baseball player (1917-2002) This article needs additional citations for verification. Please help improve this article by adding citations to reliable sources. Unsourced material may be challenged and removed.Find sources: Jimmy Bloodworth – news · newspapers · books · scholar · JSTOR (October 2008) (Learn how and when to remove this template message) Baseball player Jimmy BloodworthSecond basemanBorn: (1917-07-26)July 26, 1917Tallahassee, Florid…
Government of the State of Palestine Executive Committee of the Palestine Liberation Organizationاللجنة التنفيذية لمنظمة التحرير الفلسطينيةPurposeExecutive body of the Palestine Liberation OrganizationGovernment of the State of PalestineChairmanMahmoud AbbasMembership16 membersParent organizationPalestinian National CouncilPolitics of Palestine Officeholders whose status is disputed are shown in italics Member state of the Arab League Government State of Pal…
American politician Peter WeinsteinMember of the Florida SenateIn office1983–1996 Personal detailsBorn (1947-02-03) February 3, 1947 (age 76)New York City, New YorkPolitical partyDemocraticSpouseBarbara WeinsteinRelations3 (grandchildren)ChildrenAndrew Weinstein, Michael WeinsteinParentMoses M. Weinstein (father)Residence(s)Fort Lauderdale, FloridaOccupationattorney, judge Peter M. Weinstein (born February 3, 1947) is an American politician in the state of Florida. Life Peter M. Weinstein…
この項目には性的な表現や記述が含まれます。免責事項もお読みください。 へんりー つかもとヘンリー 塚本生年月日 1943年出生地 日本・東京都職業 AV監督活動期間 1985年 -事務所 FAプロ備考 YouTubeチャンネル ヘンリー塚本 純愛激情 活動期間 2020年 -ジャンル エンターテインメント登録者数 9450人総再生回数 197.3万回チャンネル登録者数・総再生回数は000000002021-07-16-00002021…
Lokasi Pengunjung: 18.119.130.166