Сету (сето, псковська чудь; seto) — нечисленний фіно-угорський народ на північному заході Східної Європи (Естонія, Латвія, Росія).
Історична область проживання народу сету має назву Сет(у/о)маа. На початок ХХІ сторіччя представники народу сету проживають у Печорському районі Псковської області Росії та прилеглих районах-повітах Естонії (Вирський і Полвський), що до 1920 року входили до складу Псковської губернії.
Точну чисельність сету встановити важко, але оскільки цей етнос, не внесений офіційно і дотепер у реєстри народів, що проживають на території РФ та Естонії, традиційно зазнавав значної асиміляції, фахівці схиляються до оцінювання, за яким кількість сету може сягати бл. 10 тис. осіб (за іншими даними — не більше 2—5 тис. осіб). Під час переписів сету традиційно враховують у складі естонців та/або росіян.
За даними перепису населення Росії 2002 року, в країні (майже всі у Псковській області) зафіксовано проживання 197 осіб, які самоідентифікували себе як сету. У селі Сигово Печорського району Псковської області діє музей-садиба народності сету.
В Естонії хоча сету офіційно і вважаються нацменшиною, деякі фахівці нерідко розглядають їх як субетнос естонців, а сетуська мова (вважається окремою самими сету) класифікується як вируський діалект естонської мови. У школах Естонії викладання провадиться са́ме нею, що зумовлює швидкий перехід на неї дітей сету і відмову від рідної говірки. На сьогоднішній день, а саме 2009 року, сетуську мову включено ЮНЕСКО до «Атласу мов світу, яким загрожує зникнення».
Розбіжність сету від естонців полягає і в релігійному плані — на відміну від них більшість сету є не лютеранами, а православними, коріння чого деякі вчені вбачають ще в християнізації доби Новгородської республіки і що, безперечно, було і лишається важливим чинником національної самоідентифікації.
Впродовж декількох століть, прийнявши і сповідуючи православ'я, сету не мали перекладу своєю мовою Писання, по суті зберігаючи дохристиянську духовність. Сусідні псковичі, пізніше — росіяни, нерідко не вважали сету православними, називаючи тих напіввірцями (рос. полуверцы), що іноді навіть правило за російський екзонім сету.
Народи: вепси • водь (у т.ч. кревінги †) • естонці (у т.ч. виру, краасненські естонці †, лейви †, лудзенські естонці †, сету) • іжора • карели (у т.ч. ліввіки, людики, тверські карели, фінські карели) • ліви † • фіни (у т.ч. фіни-інгерманландці (у т.ч. савакоти, евремейси), квени, лісові фіни †, торнедальці)
Племена †: весь • корела • нарова (ймовірно) • сум • чудь (волховська чудь)
Народи: марійці (у т.ч. гірські (лісові) та лугово-східні (у т. ч. лугові та східні), також ветлузькі, північно-західні та українські чемериси) • мордва (у т.ч. ерзя, каратаї, мокша, терюхани, шокша) • вяда † • меря † • мещера † • мурома † • буртаси2
Народи: комі-зиряни (у т.ч.: верхньоевичегодці, вимичі, іжемці, нижньовичегодці, печорці, прилузці, сисольці, удорці, язьвинці3) • комі-перм'яки (у т.ч. іньвенці, зюздинці, язьвинці3) • удмурти • бесерм'яни
Lokasi Pengunjung: 3.145.33.252