БТР-МД «Ракушка» (Індекс ГБТУ — Об'єкт 955) — російський десантований плаваючий бронетранспортер. Створено в конструкторському бюро Волгоградського тракторного заводу . Іноді неофіційно називається БТР-Д-3, БТРД-3.
Бронетранспортер створено на базі бойової машини десанту БМД-4. Основним призначенням бронетранспортера є заміна у військах БТР-Д.
Корпус машини виконаний із зварених броньових листів. У передній та середній частині корпусу знаходиться рубка з екіпажем та десантом бронетранспортера. Над гусеницями є спеціальні ніші. У задній частині машини знаходиться моторно-трансмісійне відділення. У кормовій частині рубки розташований люк для поспішання екіпажу. Місце механіка-водія знаходиться у передній частині машини. Ліворуч і праворуч від нього встановлено сидіння для двох членів десанту. У даху над місцями десанту та механіка-водія є три люки, для виходу з машини[1].
У лівій частині корпусу машини на даху встановлена вежа, під вежею в корпусі бронетранспортера встановлено крісло командира-навідника . Баштова установка обладнана зовнішньою системою живлення, а також механізмом вертикального наведення. У середній частині машини на бортах встановлені двомісні крісла для десанту, по три крісла з кожного борту. Крім того, по бортах встановлені кронштейни для установки носилок з пораненими[1].
Габарити та маса машини забезпечують авіатранспортабельність та швидке подолання водних перешкод[1].
Силова установка знаходиться у задній частині машини у моторно-трансмісійному відділенні. Двигун машини опозитний, оснащений системою турбонаддування та ежекторно-вентиляторною системою охолодження. В єдиному блоці з двигуном знаходиться механізм передачі та повороту. Механізм складається з реверсивної двовальної коробки передач, а також приводу з реверсивним валом на водометний рушій[1].
Ходова частина машини складається з п'яти опорних та чотирьох підтримуючих котків з кожного борту. На ковзанки надіті дрібнозвінчасті гусеничні стрічки з гумово-металевими шарнірами. Опорні ковзанки закріплені на пневматичних ресорах . Кліренс бронетранспортера змінний і має три режими: мінімальний, робочий та максимальний[1] .
Для спостереження за місцевістю в люку механіка-водія встановлено три перископічні прилади спостереження. Існує можливість заміни центрального приладу спостереження на прилад нічного бачення. Перед правим люком у передній частині машини встановлено приціл для ведення вогню з кулемету. У баштовій установці також є прицільний комплекс командира-навідника для спостереження за місцевістю та стрільби[1].
Як основне озброєння використовується 7,62-мм кулемет, встановлений в баштову установку командира-навідника. Додатково, у правій передній частині рубки встановлено ще один 7,62 мм кулемет[1].
Перші 17 серійних БМД-4М та 12 БТР МДМ були поставлені Міністерству оборони у першій половині 2015 року, їх отримало Рязанське вище повітряно-десантне командне ордена Суворова двічі Червонопрапорне училище імені генерала армії В. Ф. Маргелова.
Машини БМД-4М та БТР МДМ були офіційно прийняті на озброєння Збройних Сил Росії у квітні 2016 року.
Станом на 2018 рік у військах налічувалося 54 одиниці БТР МДМ.
По два батальйонні комплекти машин (БМД-4М та БТР-МДМ) отримали:
Один батальйонний комплект поставлений у дислокований у Новоросійську 108-й гвардійський Кубанський козачий десантно-штурмовий полк (2020 року).
На початку 2017 року ротний комплект БМД-4М (десять машин) отримав 242 навчальний центр ВДВ в Омську.
Десятий батальйонний комплект надійшов до дислокованого у Ставрополі 247-го гвардійського десантно-штурмового Кавказького козачого полку 7-ї Новоросійської гвардійської десантно-штумової (гірської) дивізії (8 червня 2021 року).
Одинадцятий батальйонний комплект, поставлений Повітряно-десантним військам, отримав 217-й гвардійський парашутно-десантний Іванівський ордена Кутузова полк 98-ї гвардійської повітрянодесантної дивізії в Іваново.
Всього, до початку вторгнення, налічувалося не більше 200 БТР МДМ.
З відкритих джерел відомо про щонайменше 7 захоплених трофейних машин у ході вторгнення Росії в Україну[2]
Lokasi Pengunjung: 3.14.255.151