У сучасних Сумах значне число пам'ятників, пам'ятних знаків, меморіалів і скульптур.
Відмінною особливістю міської скульптури Сум є її чітка локалізація — так, на центральній, Покровській (кол. Червоній) площі розташовані відразу два найвідоміших (і заразом найстаріших) сумських пам'ятника — пам'ятник Івану Харитоненку (1899), як видатному сумчанину, людині, що багато прислужилась рідному місту (пам'ятник у своєму первісному вигляді існував лише близько 20 років, його відновлено 1996 року), та Альтанка (1900—05), що є справжнім символом міста з неординарною історією появи; також на площі (за СРСР) встановлено скульптурну композицію «Партизанський рейд». Як ці, так і решта пам'ятників несуть чітке смислове навантаження й органічно вписуються в оточуючий міський пейзаж — перед Сумським драмтеатром, що носить ім'я Михайла Щепкіна 1989 року спорудили йому пам'ятник, при центральному вході до Парку культури та відпочинку ім. І. М. Кожедуба 2004 року з'явився пам'ятник Івану Кожедубу, а погруддя А. С. Макаренка прикрашає майданчик перед центральним корпусом Сумського державного педагогічного університету. Ще одними місцями локалізації пам'ятників стала вулиця Герасима Кондратьєва — відповідаючи назві вулиці й розташованим на ній офісам силових установ, тут встано́влено саме тематичні пам'ятники і монументи — Вічної Слави (1975), співробітникам міліції, які загинули в боротьбі за радянську владу (1967) і сучасний — міліціонерам, загиблим під час виконання службових обов'язків (2004), та військове містечко — погруддя М. Фрунзе і меморіал воїнам-інтернаціоналістам (2004).
У радянський час у Сумах встановлювались пам'ятники переважно на честь більшовицьких революційних, партійних і державних діячів. У місті також (по ІІ Світовій війні) було чимало пам'ятників, присвячених тематиці німецько-радянській війні, впорядковано могили, в т. ч. братські, вояків Червоної Армії, партизанів, закатованих у концтаборах цивільних громадян. Виключенням став єдиний пам'ятник представнику української культури — великому поетові Тарасові Шевченку (1957).
За доби незалежності в 1990-ті у Сумах вшанували Жертв Чорнобиля, а вже у 2000-х — інші трагічні події національної історії, зокрема загиблих у воєнних діях в Афганістані (2004) та Жертв Голодомору в Україні 1932—1933 рр. (2008).
Значною подією в сучасній історії Сум стало святкування 350-ліття міста (2004), з нагоди чого в місті спорудили пам'ятник Івану Кожедубу та пам'ятний знак на честь актуальних студентських протестів.
Одним із наймолодших сумських пам'ятників лишається пам'ятний знак «Сумка» (травень 2008 року), який у символічній формі подає популярну легенду про заснування міста, причому дуже швидко сам перетворившись на своєрідний міський символ.
У ніч проти 11 лютого 2009 року невідомими був зруйнований пам'ятник Леніну, встановлений на вулиці Миру біля Будинку культури «Хімік» ВАТ «Сумихімпром» у 1958 році. Таким чином, Суми чи не єдиний з облцентрів Лівобережної України держави позбавився від «монументальної ленініани»[1].
В цілому на кінець 2000-х років Суми в царині міської скульптури все-таки демонструють толерантність і легкий дисбаланс у бік пам'ятників державним і військовим діячам, зокрема радянської доби (лише Фрунзе присвячено аж два погруддя), тоді як культурним діячам встановлено лише поодинокі пам'ятники.
Можливо, са́ме це спонукало мера Сум Геннадія Мінаєва на засіданні містобудівної ради в травні 2010 року зробити звернення до місцевих архітекторів і скульпторів з ініціативою щорічного встановлення в місті нових пам'ятників, що, на переконання міського голови, має додати Сумам туристичної привабливості. Так, на цій же нараді архітектори розглянули сумські проектні рішення щодо скульптури «Пам'ятник цукру» (кубик рафінаду), що є «оригінальною» ідеєю самого п. Мінаєва, а також утверджували проект пам'ятника Почесному громадянину міста Михайлу Лушпі, який планують відкрити до 355-ліття Сум у вересні 2010 року. Крім того, міський голова Сум запропонував встановити в обласному центрі скульптури з професійної приналежності: Листоноші, Вчительці і тому подібне[2].
У квітні 2013 року Сумська міська рада у квітні 2013 року підтримала ідею демонтажу погруддя Леніну біля будинку культури «Хімік» ПАТ «Сумихімпром»[3], а 29 травня 2013 року прогосувала за рішення про демонтаж погруддя Леніну з наступною його передачею на баланс міського комітету КПУ та пам'ятника в урочищі Дуровщина, який мають переплавити на постамент засновнику міста — Герасиму Кондратьєву[4]. Згодом Зарічний районний суд м. Сум заборонив проводити демонтаж цих пам'ятників за позовом місцевих комуністів[5], але у липні 2013 року Харківський адміністративний апеляційний суд скасував ухвалу суду нижчої інстанції[6]. Після цього Зарічинський районний суд у середині серпня 2013 року підтвердив законність рішення Сумської міської ради, на що сумські комуністи подали апеляцію до Харківського апеляційного адміністративного суду[7].
Портал «Скульптура» Портал «Суми»
Lokasi Pengunjung: 3.147.8.51