Роздільна І — вузлова дільнична залізнична станція Одеської залізниці. Розташована на дільниці Подільськ — Одеса між станціями Роздільна-Сортувальна (5 км) та Єреміївка (20 км). Розташована в місті Роздільна Одеської області. Станція є транспортним вузлом дев'ятого пан'європейського транспортного коридору (гілка С: Любашівка — Роздільна — Одеса)[1]. Від станції відгалужується гілка до станції Кучурган довжиною 11 км.
На станції розташований лінійний відділ поліції УМВС України на Одеській залізниці[2].
Існує дві версії виникнення назви станції: перша — у зв'язку з тим, що залізнична магістраль розділяється на Одесу та Тирасполь. Згідно з іншою версією біля залізничної станції було озеро, яке в посушливі роки пересихало й утворювалося два басейни розділених лінією суходолу. На цьому місці була побудована водокачка, яка давала воду для паровозів[3].
Станція Роздільна I так почала називатись з 1958 року, коли виникла станція Роздільна II,яка функціонувала до кінця 1990-х років XX століття, на ній здійснювали зупинки приміські поїзди. Вона була розташована між станціями Роздільна I та Роздільна-Сортувальна. Станційна будівля з назвою станції збереглась, зараз вона стала приватним будинком.
Грабарні роботи на території сучасної станції почались ще у 1863 році, а відкриття відбулось 1865 року при прокладанні залізниці Одеса — Балта, а через 2 роки після відкриття станції була побудована лінія Одеса — Тирасполь і станція стала вузловою. На цьому місці залізничники заснували населений пункт з 20 дворів (179 осіб). Вони працювали по 15—16 годин на добу, а заробляли пересічно по 25—30 копійок на день.
1895 року був побудований кам'яний вокзал, який прослужив 110 років.
У загальнонаціональному страйку 1903 року на півдні України брали участь і роздільнянські залізничники. Вони висували такі вимоги: збільшити розцінки за щоденну роботу, оплачувати працю у святкові дні у полуторному розмірі, двічі на місяць видавати зарплату тощо. 22 жовтня 1905 року місцевими залізничниками був припинений рух поїздів між Одесою і Бірзулою. Трохи згодом, 17 листопада службовці та робітники Роздільної створили профспілку, а разом з нею з'явились нові вимоги. Після придушення страйку почались репресивні дії з боку влади: 19 грудня 1905 року було оголошено про заборону профспілок, створені «чорні дошки», куди потрапляли не згодні з керівництвом службовці та робітники (їм занижували заробітну платню, звільняли з роботи).
У 1906 році на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії існувало залізничне 2-х класне міністерське училище, в якому навчалось 93 хлопці та 74 дівчини[4]. На станції працювало 300 осіб. При станції була поштово-телеграфна контора шостого класу з 19 телеграфістами та 2 поштарями, залізничний приймальний покій з 1 лікарем та 2 фельдшерами[5].
1906 року Роздільна стала станцією першого класу Південно-Західної залізниці. 1907 року розпочало свою роботу оборотне локомотивне депо, де залізничники робили потоковий ремонт та заправку паротягів для зворотного рейсу. З паровозного та вагонного відділення складалась залізнична майстерня, де ремонтували рухомий склад та виготовляли запчастини. Саме в цей час на цьому вузлі працювало приблизно 300 робітників і службовців (переважно машиністи, стрілочники тощо). Ц селищі біля станції зі 189 дворів мешкало 117 залізничників.
Упродовж 1913—1914 років станція була центром 3-ї ділянки земства, яке очолював Ілля Ілліч Безнощенко. Місцева Свято-Миколаївська церква, яку очолював священник Іпполіт Романович, відносилась до Катаржинської благочинної округи[6][7].
1916 року на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії, мешкало 822 людини (394 чоловіки і 428 жінок)[8].
Станом на 28 серпня 1920 року на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Одеської губернії, було 527 домогосподарств. Для 283 домогосподарів рідною мовою була російська, 185 — українська, 11 — польська, 8 — німецька, 7 — єврейська, 6 — білоруська, 6 — болгарська, 2 — молдовська, 12 — інші, 7 — не вказали.
На станції 2305 людей наявного населення (1134 чоловіка і 1171 жінка). Родина домогосподаря: 1008 чоловіків та 1023 жінки (родичів: 57 і 87; наймані працівники і прислуга: 4 і 9; мешканці та інші: 65 і 52 відповідно). Тимчасово відсутні: солдати Червоної армії — 38 чоловіків, військовополонені і безвісти зниклі — 13 чоловіків і 2 жінок, на заробітках — 1 жінка[9].
15—19 грудня 1921 року працівники станції брали участь у масштабному страйку залізничників, який охопив південь України[10].
Електрифіковано станцію у складі дільниці Вигода — Роздільна 1984 року. 6 грудня 1984 року вперше на станцію прибув електропоїзд з Одеси[11]. 1990 року було продовжено електрифікацію лінії на Подільськ, а 1992 року — лінію до Кучургана[12].
18 листопада 2003 року у Роздільній був введений в експлуатацію новий залізничний вокзал. Будівля старого вокзалу була повністю розібрана (на той час їй було 110 років). Новий залізничний вокзал будували трохи далі (південніше) від місця розташування старого. Так, у нову споруду була вбудована стара пожежна башта (північна частина будівлі, на ній розташовані годинники з обох боків). Новий роздільнянський вокзал став другим в Україні після Київського вокзалу, який повністю відповідає європейським нормам і стандартам[13][14]. Посприяв будівництву нового вокзалу на той час міністр транспорту України Георгій Кірпа.
18 листопада 2003 року введена в експлуатацію нова будівля вокзалу. Старий вокзал розібрали. У північній частині була вбудована стара пожежна вежа, яку залишили служити новому вокзалу.
18 листопада 2013 році пасажирський вокзал станції Роздільна І відзначив 10-річчя введення в експлуатацію[15].
На станції Роздільна І зупиняються потяги далекого та приміського сполучення. У середньому через станцію Роздільна І курсують близько 36 потягів далекого прямування, 47 транзитних і 5 приміських потягів (в тому числі дизель-потягів), які починають або закінчують свій маршрут у цьому населеному пункті. Найбільше потягів прибуває вранці. Середній час стоянки на станції становить 1 хвилину. Деякі потяги, що проходять по станції Роздільна курсують не кожен день (мають особливий графік руху)[16].
Lokasi Pengunjung: 18.116.12.145