לקנבך (בגרמנית: Lackenbach, בהונגרית: Lakompak) היא עיר במדינת בורגנלנד שבאוסטריה, שבה התקיימה קהילה יהודית גדולה.
האזור היה בשליטת ממלכת הונגריה במשך מאות שנים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הובטח האזור לאוסטריה במסגרת חוזה סן ז'רמן וחוזה טריאנון, וב-1921 סופחה לקנבך למדינה האוסטרית בורגנלנד.
ב-1938 במסגרת האנשלוס סופחה לקנבך לגרמניה הנאצית. ב-1940 הוקם בעיר "מחנה מעצר לצוענים לקנבך" (גר') שהאסירים שבו גורשו לאושוויץ בין 1943 ל-1945, שם הושמדו.
לאחר המלחמה הייתה בורגנלנד מהשטחים שהיו תחת כיבוש ברית המועצות, שהרימה באוסטריה רפובליקת חסות, אך ב-1955 כבר זכתה אוסטריה לעצמאות מלאה.
היהודים הראשונים הגיעו ללקנבך בעקבות גירושים. כפי הנראה כבר ב-1496 הגיעו מגורשים משטיריה. ב-1527 הגיעו מגורשים משופרון וברטיסלבה.
הקהילה החדשה פתחה בפני יהודי האזור אפשרויות תעסוקה חדשות, ובמחצית השנייה של המאה ה-16 התיישבו בלקנבך יהודים רבים בעיקר מנקנמרקט (אנ') הסמוכה.
ב-1670 הוצא צו גירוש ליהודי אוסטריה (גר') על ידי הקיסר לאופולד הראשון, ויהודי לקנבך היגרו לגרמניה, פולין, מוראביה ובוהמיה. תוך זמן קצר, הודות למאמאציהם של הרב שמשון ורטהיימר והנסיך פאול אסטרהאזי, הורשו יהודים לשוב לבורגנלנד. במאה ה-18 ידעה קהילת לקנבך פריחה ושגשוג והיא הייתה לאחת מ"שבע קהילות" בבורגנלנד שהיו מרכז יהודי חשוב[1]. היא הגיעה לשיאה בראשית המאה ה-19, אך בשנות ה-60 של המאה ה-19 האוכלוסייה הידלדלה בעקבות התמעטות מקומות תעסוקה.
במאה ה-20 סונפו לקהילת לקנבך הקהילות הקטנות הסמוכות: אונטר-פראואנהייד (אנ'), הוריטשון (אנ'), נויטאל (אנ'), שטוב (אנ'), אובפולנדורף (אנ') לוצמאנסבורג (אנ'), ניקיטש (אנ') וניידורף (אנ').
באותה תקופה פעלו בה כמה אגודות קהילתיות וסניף של "צעירי אגודת ישראל". כמו כן, היה בלקנבך גם בית ספר יהודי.
לאחר האנשלוס, נמלטו עשירי הקהילה מלקנבך. יתר היהודים, 313 במספר, גורשו לווינה במשאיות, בכמה משלוחים בין 11 במרץ ל-18 באפריל 1938. ברוב המקרים, לא הורשו היהודים לקחת איתם שום רכוש למעט הבגדים שלגופם. במאי 1938 הוכרזה לקנבך כ"יודנריין". רכוש היהודים וכספם הוחרמו על ידי המפלגה הנאצית, וחובות שהיו חייבים נוצרים לבעלי עסק יהודיים נמחקו. נכסי היהודים נמכרו במכירה פומבית, והרווחים ממכירתם הועברו למועצה המקומית. בחודשים שלאחר מכן, הספיקו חלק מפליטי לקנבך להגר מוינה להונגריה, ארץ ישראל, שנגחאי, ארצות הברית, בריטניה ושווייץ, עד שהנאצים הטילו מגבלות על הגירת יהודים. היהודים שנותרו בווינה גורשו משם למחנות ההשמדה בפולין, שם נרצחו כ-240 מיהודי לקנבך, שהם 70% מיהודיה.
בית הכנסת של לקנבך נבנה לאחר שוב היהודים מהגירוש בשנת 1671, בסיועו של הרב שמשון ורטהיימר. הוא שופץ בשנת 1859, ושנה לאחר מכן נוספו לו קישוטים וציורי קיר ייחודיים של סיפורם מן המקרא שמשכו מבקרים רבים.
בית הכנסת פוצץ על ידי הנאצים ב-21 בפברואר 1941. הריסותיו שימשו בשימוש משני לבנייה. בשנות ה-80 נבנה במקום שבו עמד בית הכנסת מבנה חדש, וכיום מוצב לוח זיכרון במקום.
בית הקברות היהודי בלקנבך הוא מהגדולים באוסטריה כולה והגדול ביותר בבורגנלנד. הוא נוסד בשנת 1729. הוא השתמר עד היום.
בשולי בית הקברות נקברו צוענים שמתו במחנה הריכוז לצוענים בעיר. חלקם נקברו קרוב מאוד לקברים היהודים. עקב כך, פסק הרב שמואל הלוי ואזנר כי יש לשתול שדרת עצים שתפריד בין קברי היהודים לקברי הצוענים.
בשנת 1992 מופה בית העלמין, ואותרו בו 1747 מצבות. המקום שוקם על ידי עמותת "שלום" בסיוע חיילים מצבא אוסטריה בשנים 1994 ו-1995.
למשך תקופה ארוכה לא היה רב רשמי בלקנבך, וכיהנו בה מורי צדק שהתמנו על ידי רבני אייזנשטט, מהם ידועים לנו: הרב יעקב קופל הלוי קומן (לאחר מכן דיין בבית דינו של רבי מאיר אייזנשטט), הרב יוסף למברגר והרב מאיר אולמו גינצבורג.
Lokasi Pengunjung: 18.217.8.171