Бензи́н (англ. petrol, gasoline; нім. Benzin; фр. benzine, essence) — природна (одержують з нафти) або штучно одержана суміш вуглеводнів різної будови, які киплять найчастіше між 40 °C і 205 °C.
Перші автомобільні двигуни внутрішнього згоряння, так звані двигуни Отто, були розроблені в останній чверті 19 століття в Німеччині. Паливо — відносно леткий вуглеводень, отриманий з коксового газу. При температурі кипіння близько 85 °С (октани випаровуються близько 40 °С вище), він добре підходить для ранніх карбюраторів (випарників). Розробка карбюратора «розпилювача» дозволила використовувати менш леткі палива. Подальші покращення ефективності двигуна були апробовані при більш високому коефіцієнті стиснення, але ранні спроби були заблоковані передчасним вибухом палива.
1910 року світові обсяги продажів бензину вперше перебільшили продаж гасу.
У 1920-х роках під час роботи на Дженерал Моторз Томас Міджлі (молодший) винайшов, що бензин з доданням свинцю (тетраетилсвинець) знижує детонацію моторних палив у двигунах внутрішнього згорання. При цьому викид свинцю в атмосферу небезпечний через його токсичність. Це нововведення розпочало цикл поліпшення ефективності використання палива, яке збіглося з масштабним розвитком переробки нафти, щоб забезпечити більше продуктів у діапазоні кипіння бензину. У 1950-х роках нафтопереробні заводи почали орієнтуватися на високооктанове паливо, а потім до бензину додавалися миючі засоби для очищення струменів карбюраторів. 1970-ті роки стали свідками більшої уваги до екологічних наслідків спалювання бензину. Ці міркування призвели до поступової відмови від тетраетилсвинцю та її заміни іншими антидетонаційними сполуками. Згодом був введений бензин з низьким вмістом сірки, частково для збереження каталізаторів у сучасних вихлопних системах.
Бензин — рухлива, горюча здебільшого безбарвна рідина з характерним запахом; питома вага 0,700–0,780 кг/л; легко випаровується, утворює з повітрям у певних концентраціях вибухові суміші, t° спалаху нижче 0°. Більшість бензинів замерзає нижче -60 °C. Має від 4 до 12 атомів вуглецю. Близько 90 % добувають із нафти.
Бензини — 1,2-Дидегідробензен (арин, похідний бензену) і його похідні, утворені заміщенням. Застосовувати термін м- і п-бензин щодо 1,3- і 1,4- дидегідробензенів (тб. бензен-1,3-діілу та бензен-1,4-діілу), відповідно за IUPAC є помилковим.
Вживають як моторне паливо, розчинники для жирів, каучуку, смол, у медицині тощо. Для підвищення детонаційної стійкості до нього додавали тетраетилсвинець, ізооктан та ін. Випари бензину отруйні, тому під час роботи в приміщеннях, де є випари бензинів, треба вживати запобіжних заходів.
Як високооктанові добавки до бензину широко застосовуються метил-трет-бутиловий та етил-трет-бутиловий етери. В Україні для підвищення октанового числа бензинів застосовується алкілат і етанол, який випускається під маркою ВКД (високооктанова кисневмісна добавка).
Половину імпорту бензину в Україні становить продукція білоруського заводу «Мозирський НПЗ»
Таблиця — Федеральні й каліфорнійські специфікації на бензини у США
У західноєвропейських країнах вимоги до бензинів наближаються до американських. Нижче наведені норми стандарту ВЛ-228 на неетилований автомобільний бензин у країнах ЄС:
Густина при 15 °С, кг/м³ — 730–780
Октанове число, не менше:
Вміст, не більше:
Шведські норми найбільш жорсткі, але водночас у Швеції використовується і дизельне паливо класу 3, близьке за якістю до палива Л-0,2. Ускладнені вимоги вступають у протиріччя з якістю сировини для виробництва палив. По-перше, змінюються характеристики нафт, що видобуваються. По-друге, з поглибленням процесу переробки нафти в паливному балансі збільшується кількість нестабільних фракцій вторинного походження, що містять багато неграничних вуглеводнів, гетероатомних сполук і металів.
Автомобільні бензини поділяються на літні та зимові (у зимових бензинах міститься більше низькокиплячих вуглеводнів).
Автомобільні бензини, що використовувалися в СРСР:
Основні марки автомобільних бензинів згідно з ГОСТ 32513-2013:
По ДСТУ за вмістом біоетанолу встановлено такі види бензинів:
Умовна познака бензинів має містити:
Приклад познаки бензину марки А-95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу понад 5 % та не більше ніж 7 %: «Бензин автомобільний А-95-Євро4 — Е7 згідно з ДСТУ 7687:2015».
Lokasi Pengunjung: 3.129.42.99