O Fortuna (укр. «О, доле!») — середньовічна латинська вагантська поема, написана на початку XIII століття, частина колекції, відомої як Кодекс Буранус. Текст твору висловлює жалість на долю та порікання на Фортуну, що уособлює удачу в давньоримській та грецькій міфології.
У 1935—36 роках, для віршу «O Fortuna» німецьким композитором Карлом Орфом була створена музична композиція в складі «Fortuna Imperatrix Mundi», яка відкриває та закриває перехід[en] його кантати «Carmina Burana».[1][2]
О, доле! Як місяць ти мінлива, постійно то ростеш то зникаєш; Робиш ненависним життя, спочатку озлобляєш, а потім приласкаєш, не дозволяючи осягнути розумом тебе; Будь-то бідність, а чи влада все це розтане, як лід.
Доля — жорстока і порожня, Ви лише кружляюче колесо лих; Благополуччя марне, воно завжди перетворюється в ніщо, таємно та завуальовано наздоганяючи всякого; Але я граючи повертаюся незахищеною спиною до твоїх лиходійств.
У здоров'ї чи доброчесності вона завжди проти мене, Приголомшує та виснажує; Вічно в рабстві. І в цю годину без зволікання б'є по струнах серця; Цим приводить у зневіру кожного, навіть сильного І всі плачуть разом зі мною!
O Fortuna velut luna statu variabilis, semper crescis aut decrescis; vita detestabilis nunc obdurat et tunc curat ludo mentis aciem, egestatem, potestatem dissolvit ut glaciem.
Sors immanis et inanis, rota tu volubilis, status malus, vana salus semper dissolubilis, obumbrata et velata michi quoque niteris; nunc per ludum dorsum nudum fero tui sceleris.
Sors salutis et virtutis michi nunc contraria, est affectus et defectus semper in angaria. Hac in hora sine mora corde pulsum tangite; quod per sortem sternit fortem, mecum omnes plangite!
Lokasi Pengunjung: 13.58.40.171