«Шукач» (англ. The Gunslinger — «Стрілець») — роман американського письменника Стівена Кінга, що розпочинає серію романів про Темну Вежу, яку Кінг презентує як свій Magnum opus. Автор розпочав роботу над романом в 1970 році, а закінчив в 1980. Протягом 1978—1981 рр. роман публікувався окремими повістями в періодиці. Повністю роман вийшов 1982 року[1]. 2003 року, перед виходом останніх трьох частин серії, вийшла нова виправлена і доповнена редакція роману[2].
Вийшов українською 2007 року у видавництві Книжковий клуб «Клуб сімейного дозвілля» в рамках проєкту «Світові бестселери — українською»[3].
Україна
Це перша книжка з славнозвісної епопеї «Темна вежа». Серія розповідає про пригоди Роланда, який був лицарем-стрільцем у рідній країні, яку він згадує з сумом. Через зраду придворного Мартена, що став коханцем його матері, Роланд має вирушити у далекі мандри. Його метою стає пошук Темної вежі, Роландові необхідно пройти по слідах чоловіка у чорному, який залишає по собі численні смерті... І ось чоловіка у чорному переможено. Чи стала Вежа ближче хоч на крок?[4]
І знову стрілець відчув, як серце стискає страшенна нудьга. Патрон у пальцях зненацька здався йому жахливою тінню якоїсь потвори. Впустивши його на долоню, стрілець до болю стиснув руку в кулак. Вибухни він тієї миті, стрілець би тільки зрадів такому кінцеві своєї спритної руки, бо єдиним справжнім її хистом було вбивство. Світ був немислимий без убивства, та ці слова, сказані самому собі, звучали непереконливо й полегшення не давали. Вбивство, зґвалтування, невимовно жахливі діяння. І все це заради добра, проклятущого добра, кривавого міфу, заради ґрааля, заради Вежі. Десь там, посеред світу, стояла Вежа...
У цьому томі розповідається про те, як Роланд із Ґілеаду переслідує й нарешті наздоганяє Волтера — чоловіка в чорному, який вдає з себе друга Роландового батька, але насправді прислуговується могутньому чаклунові Мартену. Втім, упіймати це напівлюдське створіння — не остаточна мета Роланда, це радше засіб досягти мети: стрілець хоче добутися Темної Вежі, де сподівається зупинити прискорене руйнування Серединного світу, можливо, навіть повернути його у зворотний бік.
Роланд — лицар, останній зі своєї когорти, лицар, одержимий Вежею, яка стала для нього єдиною метою існування. Саме таким він постає перед нами вперше. Ми дізнаємося, що він був змушений рано пройти випробування на дорослість — його спонукав до цього Мартен, який звабив Роландову матір, зробивши її своєю коханкою. Мартен щиро сподівається, що Роланд не витримає випробування і його відішлють «на захід», а батькові револьвери назавжди зостануться тільки в мріях хлопця. Проте Роланд ущент руйнує Мартенові плани, бо гідно витримує випробування… здебільшого тому, що мудро обрав собі зброю.
Ми також знаємо, що у якийсь дивний і жахливий спосіб світ Роланда у своїй основі пов'язаний із нашим. Спершу цей зв'язок виринає на поверхню, коли на придорожній станції в пустелі Роланд зустрічає Джейка, хлопчика з Нью-Йорка 1977 року. З нашого світу відкриваються проходи у світ Роланда, і, як виявляється, одним із таких проходів є смерть. Саме через неї Джейк потрапляє до Серединного світу — його штовхають на проїжджу частину 43-ї вулиці, де хлопчика розчавлює колесами автомобіль. Його вбивцею став чоловік на ім'я Джек Морт… та тільки тієї миті його свідомістю керував інший — старий Роландів ворог, Волтер.
Та не встигають Джейк і Роландом дістатися до Волтера, як хлопчик знову помирає. Цього разу через Роланда: поставши перед вибором між своїм символічним сином і Темною Вежею, стрілець обирає Вежу. Перед тим, як впасти у прірву, Джейк каже: «Вперед! Цей світ не єдиний, існують інші».
Фінальне протистояння між Роландом і Волтером відбувається неподалік Західного моря. У довгу ніч розмови чоловік у чорному пророкує Роландове майбутнє за допомогою дивної колоди карт таро. Особливу увагу Роланд мусить звернути на три карти — В'язня, Даму тіней і Смерть («але не для тебе стрільцю»).
Натхненням для Темної вежі послугувала поема Роберта Браунінга «Чайлд-Роланд до Темної Вежі прийшов» і Т. С. Еліота «Безплідні землі». Кінг задумав, що непогано б було переробити дану поему і навіть почав писати чорновий варіант на яскраво зеленому папері, який знайшов в бібліотеці[5]. У передмові до нової редакції, автор також згадує фільм «Гарний, поганий і злий» і роман «Володар перснів» як натхненників.
Керрі (1974) • Салимове Лігво (1975) • Сяйво (1977) • Протистояння (1978) • Мертва зона (1979) • Та, що породжує вогонь (1980) • Куджо (1981) • Крістіна (1983) • Кладовище домашніх тварин (1983) • Талісман (1984; разом з П. Страубом) • Цикл перевертня (1984) • Воно (1986) • Очі дракона (1987) • Мізері (1987) • Томмінокери (1987) • Темна половина (1989) • Нагальні речі (1991) • Джералдова гра (1992) • Долорес Клейборн (1992) • Безсоння (1994) • Роза Марена (1995) • Зелена миля (1996) • Відчай (1996) • Мішок з кістками (1998) • Дівчина, що кохала Тома Гордона (1999) • Ловець снів (2001) • Чорний дім (2001; разом з П. Страубом) • З Б'юїка 8 (2002) • Хлопець з Колорадо (2005) • Зона покриття (2006) • Історія Лізі (2006) • Острів Дума (2008) • Під куполом (2009) • 11/22/63 (2011) • Країна розваг (2013) • Доктор Сон (2013) • Містер Мерседес (2014) • Відродження (2014) • Що впало, те пропало (2015) • Кінець зміни (2016) • Сплячі красуні (2017; разом з О. Кінгом[en]) • Аутсайдер (2018) • Інститут (2019) • Згодом (2021) • Біллі Саммерс (2021) • Останнє завдання Ґвенді[en] (2022; разом з Р. Чізмаром) • Казка (2022) • Голлі (2023)
Шукач (1982) • Крізь час (1987) • Загублена земля (1991) • Чаклун та сфера (1997) • Вовки Кальї (2003) • Пісня Сюзанни (2004) • Темна Вежа (2004) • Вітер у замкову шпарину (2012)
Лють (1976) • Довга прогулянка (1978) • Дорожні роботи (1980) • Людина, що біжить (1981) • Той, що худне (1984) • Регулятори (1996) • Блейз (2007)
Сунична весна (1968) • Я дверний проріз (1971) • Поле бою (1972) • Вантажівки (1973) • Інколи вони повертаються (1974) • Газонокосар[en] (1975) • Карниз (1976) • Чоловік, який любив квіти (1976) • Діти кукурудзи (1977) • Корпорація «Кидайте палити» (1978) • Імла (1980) • Ріта Гейворт і втеча з Шоушенка (1982) • Метод дихання (1982) • Тіло (1982) • Здібний учень (1982) • Сонячний пес[ru] (1990) • Таємне вікно, таємний сад (1990) • Бібліотечна поліція (1990) • Лангольєри (1990) • Сліпий Віллі (1994) • Для чого ми у В'єтнамі? (1999) • Карлики в жовтих плащах (1999) • Тіні ночі спадають з небес (1999) • Серця в Атлантиді (1999) • Дуже тісний кут[en] (2008) • N.[en] (2008) • Ур (2009) • Біллі Блокада (2010) • Справедливе подовження (2010) • Пульт Ґвенді (2017; разом з Р. Чізмаром) • Піднесення (2018) • Щур (2020) • Якщо кров тече (2020) • Життя Чака (2020) • Телефон містера Харрігана (2020)
Нічна зміна (1978) • Чотири сезони (1982) • Команда скелетів (1985) • Книги Бахмана[en] (1985; під псевдонимом Р. Бахман) • Чотири після півночі (1990) • Кошмари та сновидіння (1993) • Серця в Атлантиді (1999) • Все можливо (2002) • Коли впаде темрява (2008) • Стівен Кінг йде до кіно[en] (2009) • Повна темрява. Без зірок (2010) • Ярмарок нічних жахіть (2015) • Якщо кров тече (2020)
Танок смерті[en] (1981) • Страхіття в небі[en] (1988) • Про письменство. Мемуари про ремесло (2000) • Таємні вікна[en] (2000) • Уболівальник[en] (2004) • Рушниці[en] (2013)
Верхи на кулі (2000) • Рослина (2000) • Ур (2009) •
Колір зла (1990) • Що ховається у сутінках (2013) • Лети або тремти (2018)
Lokasi Pengunjung: 3.142.133.226