Богдан Орестович Лазорак (нар. 7 січня 1985, Дрогобич, УРСР) — український історик, науковець, музейник. Кандидат історичних наук (2012), доцент (2014). Директор Державного історико-культурного заповідника «Нагуєвичі» (від 6 червня 2017[1]).
Богдан Лазорак народився 7 січня 1985 року у місті Дрогобичі, нині Дрогобицької громади Дрогобицького району Львівської области України.
Закінчив історичний факультет (2006, з відзнакою) та аспірантуру (2011) Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Працював фасувальником приватної фірми «Доброта» (2003), вихователем вищої категорії дитячого літнього табору «Зміна» у с. Кирилівці Запорізької області (2003), вихователем дитячого літнього табору «Дружба» (2005, м. Долина), старшим лаборантом (2006—2009), провідним спеціалістом (2009—2011) науково-дослідної лабораторії археології та краєзнавства при катедрі давньої історії України та спеціальних історичних дисциплін; викладачем (2011—2014), доцентом (2014—2016) катедри всесвітньої історії; від 2016 — на катедрі давньої історії України та спеціальних історичних дисциплін: доцент (від 2017) Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка.
Від 6 червня 2017 — директор «Адміністрація державного історико-культурного заповідника «Нагуєвичі»[2]. Перебуваючи на цій посаді:
22 лютого 2012 року захистив кандидатську дисертацію на тему «Церковні братства Львівсько-Кам'янецької єпархії (XVIII ст.)» за спеціальністю — 07.00.01 — історія України — у спеціалізованій вченій раді Луцького національного університету імені Лесі Українки[4].
Член вченої ради Львівського національного літературно-меморіального музею Івана Франка[5]
Автор понад 300 наукових праць, 8-ми колективних монографій.
Серед них:
Навчально-методичні посібники:
Lokasi Pengunjung: 3.145.165.163