* Ігри та голи за професіональні клуби враховуються лише в національному чемпіонаті.
** Тільки на посаді головного тренера.
Олександр Ладінович Апшев (рос. Александр Ладинович Апшев; 19 грудня 1939, Кизбурн-I, Кабардино-Балкарська АРСР РРФСР — 17 грудня 1991, Нальчик, Кабардино-Балкарська АРСР, РРФСР) — радянський футболіст, який виступав на позиціях захисника і півзахисника, згодом тренер.
Апшев розпочав свою професіональну кар'єру в 1960 році в команді «Спартака» з Нальчика, який виступав на той час у класі «Б» СРСР. Відомий своїми виступами у вищій лізі в складі динамівців Москви і Тбілісі.
Після закінчення школи Олександр поїхав в Середню Азію, де за хорошу роботу по освоєнню цілинних і перелогових земель нагороджений відповідною медаллю[1]. Після чого, в 19 років, приступив до роботи пробщиком на Тирниаузькому комбінаті, звідки був запрошений в команду майстрів класу «Б» нальчикський «Спартак». Апшев помер 17 грудня 1991 року в Нальчику, не доживши до свого 52-го дня народження два дні.
У складі нальчан Олександр провів понад 45 поєдинків, в яких як мінімум двічі відзначився голами. Після закінчення першого кола першості 1961 року поповнив ряди московського «Динамо». У складі динамівців Олександр провів 22 матчі[1], але не витримавши конкуренції за місце в складі з Валерієм Короленковим, повернувся в рідний «Спартак», де був обраний капітаном команди. Провівши в команді один сезон, Олександр на запрошення Михайла Якушина перейшов у клуб вищої ліги країни тбіліське «Динамо», де виступав на вістрі атак в парі з Володимиром Баркаєм[1]. У складі «Динамо» Олександр став чемпіоном СРСР, провівши за команду 19 поєдинків та двічі вразив ворота суперників[1].
У 1965 році в складі нальчикського «Спартака» Олександр став чемпіоном РРФСР. Апшев ще двічі залишав Нальчик — у 1966 році грав за волгоградський «Трактор», а завершив кар'єру гравця Олександр у 1968 році в «Авангарді» з Краматорська. Загалом у складі «Спартака» Олександр провів понад 140 матчів. Вважається одним з найкращих футболістів за всю історію команди[3].
Апшев зміг послати м'яч з-за бокової лінії у воротарський майданчик або до одинадцятиметрової позначки[4]. Став першим з вихованців Кабардино-Балкарської футболу, який був удостоєний звання майстер спорту СРСР[2] і єдиним чемпіоном СРСР з республіки[1].
У 1972 році вперше був запрошений до тренерського штабу рідної команди як помічником, але після закінчення сезону покинув свій пост. У 1974 році, з приходом в команду Анатолія Крутикова, Олександр знову увійшов до тренерського штабу колективу. Після чого Апшев став одним з організаторів і довгий час працював у Нальчицькій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву, яка сьогодні носить його ім'я[5], а в 1980 році став головним тренером нальчикського «Спартака» після того як цей пост покинув Крутиков. На посту головного тренера колективу Апшев пропрацював три сезони, після чого покинув команду.
У Олександра залишилася вдова Римма[1][5], дочка Фатіма та син Ладин, який як і його батько став футболістом. Протягом десяти років Ладин, будучи нападником, захищав кольори різних клубів республіки, у тому числі й нальчикського «Спартака» в період з 1990 по 1993 роки, а також у 1994, 1995 і 1998 років[6].
В останні роки в Нальчику щорічно проводиться всеросійський молодіжний турнір з футболу пам'яті Олександра Апшева. На честь футболіста названа одна з дитячо-юнацьких спортивних шкіл Нальчика[7].
Примітки: позначкою * помчені колонки, дані в яких неповні в зв'язку з відсутністю протоколів першості СРСР 1961 року, а також кубку СРСР 1959 року.
Джерела:
Жуковський (1938) · невідомо (1939–1945) · Смєхов (1946) · невідомо (1947–1951) · Чумбурідзе (1952) · Чіхрадзе (1953–1954) · Абрамян (1955) · Бастіан (1956) · Поздняков (1957) · невідомо (1958) · Суєтін (1959) · Чумбурідзе (1960) · Леута (1961) · Новіков (1962) · Свірський (1963) · Чіхрадзе (1964–1965) · Котов (1966) · Холодков (1967–1968) · Котов (1968–1969) · Кірш (1969–1971) · Чіхрадзе (1972) · Щербатенко (1972) · Чіхрадзе (1973) · Крутиков (1974–1975) · Наурзоков (1976) · Золотухін (1976–1978) · Крутиков (1979) · Апшев (1980–1982) · Ештреков (1983–1989) · Алдишев (1989–1991) · Ніколаєв (1991) · Беков (1991) · Тляругов (1992–1993) · Наурзоков (1994) · Синіцин (1995) · Кумиков (1996–1998) · Ханцев (1998) · Зернов (1998) · Ханцев (1998–2000) · Пономарьов (2000) · Губжев (2001) · Єшугов (2001–2003) · Красножан (2004–2010) · Ештреков (2011) · Ташуєв (2011–2012) · Шипшев (2012–2013) · Біджиєв (2014–2017) · Чугайнов (2017) · Трубіцин (2017–2019) · Кібішев (2019–2021) · Шаков (2021) · Біджиєв (2021–)
Lokasi Pengunjung: 18.119.125.49